{100}{}{Vidíš vychrtle vypadajícího muže v modré kombinéze.}
{101}{}{Vidíš Martina Frobishera. Je mluvčí vězňů ve Vaultu 13.}
{102}{}{Vidíš vychrtle vypadajícího muže v modré kombinéze vaultu. Je stejná jako ta tvoje.}
{103}{}{Dostaň nás odsud!}
{104}{}{Vypni silové pole.}
{105}{}{Vypni silové pole, ať můžeme utéct!}
{106}{}{Dostaň nás ODSUD!}
{107}{}{Elektřina je vypnutá! Dveře jsou otevřené!}
{108}{}{Jsme v hajzlu.}
{109}{}{Dostaň nás odsud, než začnou dělat další testy.}
{110}{}{Kdo jsou ti lidé?}
{111}{}{Proč já? Proč my?}
{112}{}{Musíme se dostat z tohohle místa.}
{113}{}{Hej ty, tady jsme!}
{114}{}{Hledáš mě?}
{115}{}{Chceš vědět, co se stalo?}
{116}{}{Pomoc!}
{117}{}{Já jsem Martin, tady jsem.}
{118}{}{Hej, ty, já jsem Frobisher. Tady!}
{119}{}{Tady jsééém!}
{120}{}{Ahóóóój!}
{121}{}{Pojď sem!}
{122}{}{Řeknu ti všechno, co budeš chtít.}
{123}{}{Jmenuju se Martin.}
{124}{}{Řeknu ti, co se stalo.}
{125}{}{Ahoj, já jsem Martin Frobisher. Jsem mluvčí těchto lidí. Díky bohu, že jsi tady.}
{126}{}{Co chceš vědět?}
{127}{}{Máte pěkné oblečení, přesně jako je to moje. Kdo jste?}
{128}{}{Co tady děláte?}
{129}{}{Ty jsi správce vaultu?}
{130}{}{Jak jste se sem dostali?}
{131}{}{Těší mě, že tě poznávám, Martine, ale musím osvobodit pár lidí. Sbohem.}
{132}{}{Ano, doufal jsem, že kvůli tomu jsi tady. Musíš nás osvobodit.}
{133}{}{Osvobodit vás? Chci osvobodit jen svoje lidi.}
{134}{}{Ale jistě, nenechám nikoho na tomhle místě shnít.}
{135}{}{A co tu vlastně děláte?}
{136}{}{Testují na nás protilátky proti nějakému smrtícímu viru.}
{137}{}{Jakému viru?}
{138}{}{To nezní moc dobře. Chci se ještě na něco zeptat.}
{139}{}{To máte tedy štěstí. Možná teď konečně pochopíte jakou bolest můj předek, Zakladatel, cítil. Doufám, že všichni skončíte v pekle. Sbohem.}
{140}{}{Říkají tomu F.E.V. toxin. Dělá s lidmi strašné věci než je zabije. Jedinou *výhodou* toho toxinu je, že zabíjí okamžitě. Ale vypadá to velmi bolestivě.}
{141}{}{To zní strašně. Ale proč používají na testy právě tvoje lidi?}
{142}{}{Unesli nás všechny z našeho vaultu, protože potřebují pokusné osoby na testování protilátek. Potřebovali lidi, kteří žijí mimo Enklávu a jsou stále nezasažení radiací. A tak si vybrali nás.}
{143}{}{Vybrali si vás? Jak a odkud?}
{144}{}{Jednou přišli k hlavnímu vchodu našeho vaultu a nějakým způsobem zjistili vstupní bezpečnostní kód, takže jen otevřeli dveře a jejich těžkooděnci nás naložili do vertibirdů a dopravili až sem. A pak začali s experimenty. (Celý se zatřese.)}
{145}{}{To zní hrozně. Chci se ještě na něco zeptat.}
{146}{}{Vault? Z kterého vaultu jste?}
{147}{}{Z Vaultu 13, samozřejmě.}
{148}{}{Tam jsem šel, abych našel GECK.}
{149}{}{Tam jsem byl poprosit o váš GECK, abych zachránil svoje lidi, ale vy jste už byli pryč. Jenom ten GECK tam zůstal.}
{150}{}{Ten jsem hledal. Poslyš, nejsi ty náhodou správce vaultu?}
{151}{}{GECK? Měli jsme dva. Rádi ti jeden přenecháme. Myslím, že jsem viděl několik vojáků nakládat jeden z našich GECKů do vertibirdu.}
{152}{}{Ty jsi je viděl nakládat GECK? Nevíš, kam ho dali?}
{153}{}{To nevadí. Podařilo se mi získat GECK z vašeho vaultu. Chci se ještě na něco zeptat.}
{154}{}{Nevím kam ho přesně dali, ale slyšel jsem je, jak se baví o tom, že ho odnesou do skladiště. Myslím, že je v patře pod námi.}
{155}{}{To je skvělé. Díky. Raději už půjdu.}
{156}{}{Aha, rozumím. Chci se ještě na něco zeptat.}
{157}{}{Počkej! Musíš nás odsud dostat.}
{158}{}{To mám v plánu. Teď půjdu dolů k reaktoru a až ho vypnu, budete volní. Jakmile budou vypnuta silová pole, utíkejte co nejrychleji nahoru na moji loď.}
{159}{}{Jak to mám udělat?}
{160}{}{Na to jste měli myslet dřív, *než* jste vykopli mého předka z vaultu. Doufám, že tu všichni shnijete. Sbohem.}
{161}{}{Díky. Hodně štěstí a bůh tě provázej, příteli.}
{162}{}{Sbohem a hodně štěstí.}
{163}{}{Díky, ale chci se ještě na něco zeptat.}
{164}{}{Mám takový pocit, že ho budu potřebovat. Sbohem.}
{165}{}{Myslím, že k vypnutí silových polí je potřeba vypnout hlavní zdroj napájení.}
{166}{}{A jak to mám sakra udělat?}
{167}{}{Zaslechl jsem, že reaktor řídí velký počítač tři patra pod námi. Pokud ho vyhodíš do vzduchu, měla by se přerušit dodávka energie a my budeme volní.}
{168}{}{Skvělý nápad. Můžu použít své výbušniny a vyhodit tak počítač do vzduchu. Vy pak utíkejte co nejrychleji nahoru na moji loď. Budu hned za vámi.}
{169}{}{Skvělý nápad, ale nemám tušení, jak vyhodit reaktor do vzduchu. Nemám žádné výbušniny.}
{170}{}{Jsem si jistý, že někde poblíž kasáren bude i skladiště zbraní. Určitě tam budou mít i výbušniny.}
{171}{}{Skvělý nápad. Najdu ty výbušniny a vyhodím s nimi počítač do vzduchu. Vy pak utíkejte co nejrychleji nahoru na moji loď. Budu hned za vámi.}
{172}{}{Ten název již dlouho nepoužíváme. Měli jsme před mnoha lety správce vaultu, ale udělal velikou chybu a díky ní mnoho našich lidí opustilo vault... jen aby zcela jistě zemřeli v pustině. Poté stanul před soudem a za svůj zločin byl odsouzen k smrti. Od té doby ten titul už nepoužíváme.}
{173}{}{Nevyčítám ti to. Teď už chápu, že to byl správce, kdo vykopl mého předka, Zakladatele, ven do pustiny.}
{174}{}{Zakladatele? Kdy se to stalo? Asi tak před osmdesáti lety?}
{175}{}{Ano, bylo to před osmdesáti lety. Jak to víš?}
{176}{}{Před osmdesáti lety náš vault zachránil jeden hrdina a správce ho poté vyhnal. Další lidé ho následovali a už nikdy jsme o nich neslyšeli. Všichni si tu událost pamatujeme s hanbou.}
{177}{}{Hej! Mluvíš o *mém* předkovi a o lidech, kteří pomáhali založit moji vesnici. Všichni pocházeli ze svatého Vaultu 13.}
{178}{}{To byste také měli. Chci se ještě na něco zeptat.}
{179}{}{Myslím, že jste za to zatím trpěli málo. Sbohem.}
{180}{}{Neuvěřitelné, to je náš vault! Opět se musí lidé z vaultu spolehnout na... eh, tentokrát... na pravnuka Zakladatele, aby nás zachránil.}
{181}{}{Neuvěřitelné, to je náš vault! Opět se musí lidé z vaultu spolehnout na... eh, tentokrát... na pravnučku Zakladatele, aby nás zachránila.}
{182}{}{Bohužel nevím, jak vás mám zachránit.}
{183}{}{Tak to si ještě rozmyslím.}
{184}{}{To je ale náhodička! Chci se ještě na něco zeptat.}