{100}{}{Vidíš Camerona, člena tvého kmene.}
{101}{}{Vidíš Camerona.}
{102}{}{Vidíš svalnatého mladíka. Ve vzduchu je doslova cítit jeho sebevědomí.}
{103}{}{Zdravím tě, }
{104}{}{. Mám tu čest být tvou konečnou zkouškou. Chceš-li pokračovat v cestě, musíš mě nejdřív porazit v boji beze zbraně. Můžeme začít?}
{105}{}{Já mít otázky.}
{106}{}{Tak jo, my bojovat.}
{107}{}{Ne, já muset nejdřív připravit.}
{108}{}{Nejdřív se tě chci na něco zeptat.}
{109}{}{Jasně, pojďme na to.}
{110}{}{Potřebuju trochu času na přípravu.}
{111}{}{Co potřebuješ vědět? }
{112}{}{Proč my bojovat?}
{113}{}{My bojovat na smrt?}
{114}{}{My bojovat beze zbraní?}
{115}{}{Tak jo, my teď bojovat.}
{116}{}{Já nejdřív připravit.}
{117}{}{Proč spolu musíme bojovat?}
{118}{}{Bude to boj na život a na smrt?}
{119}{}{Říkáš, že budeme bojovat beze zbraní?}
{120}{}{Jdeme na to. Ať už to máme za sebou.}
{121}{}{Potřebuju trochu času na přípravu.}
{122}{}{Cesta Vyvoleného nebude žádná procházka růžovým sadem, }
{123}{}{. Během svého putování budeš muset čelit mnoha zkouškám a mezi ty nejtěžší patří střetnutí s jinými lidmi. Může nastat situace, kdy ti diplomacie a takt budou k ničemu, takže budeš muset místo toho pozvednout své ruce. Tato zkouška tě má připravit na to dokázat se postavit svému protivníkovi, pohlédnout mu do očí a dát mu najevo, že když budeš muset, zabiješ ho.}
{124}{}{Dobře.}
{125}{}{Aha.}
{126}{}{Ne, můj příteli, musíš mě jen porazit. Až to bude nutné, včas boj ukončíme.}
{127}{}{Já rozumět.}
{128}{}{Tak dobře.}
{129}{}{Ano. Se zbraní si udržuješ odstup od svého protivníka a i samotný boj není tak osobní, ale když někoho udeříš holou pěstí, oba vnímáte a cítíte bolest, kterou způsobíš. Boj se tak stává velmi osobní a reálný. Tuhle důležitou lekci si zapamatuj, }
{130}{}{.}
{131}{}{Já rozumět.}
{132}{}{Aha.}
{133}{}{Výborně. Můžeme začít?}
{134}{}{Já chtít bojovat.}
{135}{}{Ne, já muset nejdřív připravit.}
{136}{}{Můžeme začít.}
{137}{}{Ne, potřebuju trochu času na přípravu.}
{138}{}{Tak dobře. Až se připravíš, vrať se sem a dej mi vědět.}
{139}{}{Můžeme začít s tvojí zkouškou, }
{140}{}{?}
{141}{}{Já chtít bojovat. }
{142}{}{Já ještě nechtít bojovat.}
{143}{}{Myslím, že jo.}
{144}{}{Ne, dej mi ještě minutku.}
{145}{}{Výborně! Svoji výstroj najdeš v truhle ve vedlejší místnosti. Po boji si ji můžeš zase vzít. A teď se do toho dáme! Hodně štěstí, }
{146}{}{.}
{147}{}{Rád tě zase vidím, Vyvolený. Můžu ti nějak pomoct?}
{148}{}{Já chtít znovu do chrám.}
{149}{}{Chtít zase bojovat?}
{150}{}{Já tebe jen pozdravit. Já hned zase jít.}
{151}{}{Chci znovu navštívit chrám.}
{152}{}{Nazdar, Camerone. Jsi připraven na další boj?}
{153}{}{Jen mě napadlo, že tě pozdravím. Tak zatím.}
{154}{}{Dej se cestou po mé levici, Vyvolený. Vede do chrámu. Ta jeskyně za mnou tě zavede zpátky do poslední místnosti chrámu.}
{155}{}{Tak jo, já jít.}
{156}{}{Tak dobře. Díky.}
{157}{}{Díky, Vyvolený, ale raději ne. Z našeho posledního souboje mám stále ještě jizvy a bude trvat roky, než se mi to všechno zahojí!}
{158}{}{Pá pá, Cameron.}
{159}{}{Tak se měj, Camerone.}
{160}{}{Vyvolený? To určitě. Udělám z tebe Mrtvého!}
{161}{}{Jsem poražen. Opravdu si zasloužíš nosit své jméno, Vyvolený.}
{165}{}{Nesouhlasím s tebou. Myslím, že každý problém se dá vyřešit mírumilovnou cestou.}
{166}{}{Možná máš pravdu, }
{167}{}{, ale v téhle situaci to neplatí. Jestli chceš uspět ve zkoušce, musíš mě porazit.}
{168}{}{Poslyš, já neznám všechny tvoje přednosti a slabiny a ty zase neznáš ty moje. Vždycky se může stát nějaká nehoda. Co když jeden z nás v boji nechtěně zabije toho druhého? Raději toho necháme a nebudeme to riskovat, ano?}
{169}{}{Hmm... chápu, co tím myslíš. Nechtěl bych mít na svědomí tvoji smrt. Zvlášť když jediné, o co mi jde, je vyzkoušet tvoji odvahu. Tak dobře, můžeš projít, Vyvolený.}
{170}{}{Hmm... chápu, co tím myslíš, nicméně i přesto musíme bojovat. Jen si budu dávat větší pozor, abych tě moc nezranil.}
{171}{}{Díky! Uvidíme se ve vesnici.}
{172}{}{Aha.}

{200}{}{Vůbec si na náš poslední souboj nevzpomínám, Vyvolený. Asi se nikdy nepřestanu divit, jak jsem s tebou mohl prohrát.}
{201}{}{Máš opravdu hbitý jazyk, Vyvolený. Tvoje umění zacházet se slovy ti pomůže otevřít mnoho dveří.}

{300}{}{Přeju ti mnoho štěstí, Vyvolený. Ať tě na tvé cestě provází přízeň duchů.}
{301}{}{Díky, Camerone.}

{302}{}{Vyvolený, nemohl jsem si nevšimnout, že postrádáš hlubší bojové znalosti. Zkušenosti mě naučily, že nemůžeš vždy spoléhat na svůj důvtip nebo slova. Pokud budeš chtít, naučím tě pár triků, které by se ti na tvé pouti mohly hodit.}
{303}{}{Ano, ty učit.}
{304}{}{Ne, já nepotřebovat.}
{305}{}{Ano. Nauč mě, prosím, všechno, co umíš.}
{306}{}{Díky, ale myslím, že umím bojovat docela dobře.}
{307}{}{Šlo ti to dobře, Vyvolený. Myslím, že teď už umíš docela dobře bojovat. Ale pamatuj, že i ten nejlepší bojovník někdy musí ustoupit. Není žádná hanba utéct a zachránit si tak život.}
{308}{}{Já tobě děkovat, Cameron.}
{309}{}{Díky, Camerone. Zapamatuju si tvoje slova.}
{310}{}{Tak dobře. Pokud změníš názor, dej mi vědět.}
{311}{}{Já tobě děkovat, Cameron.}
{312}{}{Díky, Camerone. Budu si tvoji nabídku pamatovat.}
