{100}{}{Vítej, člověče. Jsem bojovník Xarn. To ty mě máš popravit?}
{101}{}{Ano.}
{102}{}{Ne, já tebe zachránit.}
{103}{}{Nevím. Já chtít vědět proč ty tady.}
{104}{}{Ano, proto jsem tady.}
{105}{}{Ne, chci tě zachránit.}
{106}{}{Ještě nevím. Nejdřív chci vědět, proč jsi tady.}

{107}{}{Nechť se tedy stane to, co se musí stát. Ale nehodlám dát svůj život lacino. Tuhle bitvu si budeš pamatovat!}
{108}{}{Dobře.}
{109}{}{Počkej. Já rozmyslet. Proč ty tady?}
{110}{}{Jsem připraven. Skončeme to.}
{111}{}{Počkej minutku. Proč jsi tu?}

{112}{}{Těžko můžu uvěřit tomu, že je tu voják Enklávy proto, aby mě zachránil. Mnohem pravděpodobnější je, že jsi přišel, abys mi nejdřív dal naději a potom ji v mžiku rozprášil.}
{113}{}{Ne. Já tě přijít zachránit. Věřit.}
{114}{}{Věř mi, opravdu tě přicházím zachránit!}

{115}{}{Jsi má poslední naděje. Támhlety dveře vedou do ventilační šachty, která končí v lese. Myslím, že bych zvládl vylézt tou šachtou nahoru a dostat se tak na svobodu, ale bohužel jsou ty dveře zamčené a k jejich otevření potřebuji klíč. Najdi klíč, odemkni ty dveře a tím mě pustíš na svobodu.}
{116}{}{Dobře, já udělat to.}
{117}{}{Já muset přemýšlet.}
{118}{}{Jasně, udělám to.}
{119}{}{Budu o tom přemýšlet.}

{120}{}{(Xarn se na tebe na chvíli upřeně zahledí.) No dobře. Enkláva stvořila mě i mé lidi jakožto rasu bojových otroků. Snažili se vylepšit naše intelektuální schopnosti tak, abychom byli schopni porozumět jejich rozkazům, ale abychom ještě nepoznali, že jsme otroci. Ale nepodařilo se jim to. Jsme mnohem inteligentnější než očekávali.}
{121}{}{Rozhodli jsme se, že budeme předstírat hlupáky, dokud se nám nenaskytne šance získat svobodu. A ta šance přišla, když se nás Enkláva rozhodla testovat na pevnině. Doktor Schreber s tímto rozhodnutím sice nesouhlasil, ale byl přehlasován.}
{122}{}{Schreber se s tím nesmířil a rozhodl se odjet na tuto základnu. Unesl mě a začal experimentovat a zkoumat moje opravdové vlastnosti. A byl úspěšný. Pokud oznámí Enklávě výsledky svého výzkumu, moji lidé budou pronásledováni a vyhubeni. Musím co nejdříve utéct a varovat je.}
{123}{}{(Xarn se na tebe na chvíli upřeně zahledí.) Nemám, co bych ti řekl, člověče. Ve tvé duši cítím zlo a tmu.}
{124}{}{Když doktor taková hrozba, proč ty nezabít?}
{125}{}{Jít do pekla. Já ustřelit prdel.}
{126}{}{Když je doktor pro tebe taková hrozba, proč jsi ho ještě nezabil?}
{127}{}{Ať je tedy po tvém. Chcípni, párači.}

{128}{}{(Povzdechnutí) Nakonec jsem se to rozhodl udělat, i když si v zabíjení nelibuji, ale profesor to zřejmě poznal a přestal mě navštěvovat osobně. Svoji šanci jsem tedy propásl.}
{129}{}{Ty nebát. Doktor mrtvý. Už nepodat žádný hlášení.}
{130}{}{Já děkovat za příběh.}
{131}{}{Už se nemusíš bát. Doktor je mrtvý a už nikomu žádné hlášení nepodá.}
{132}{}{Díky za příběh. Bylo to zajímavé.}

{133}{}{Je mi líto, že zemřel, ale asi je to tak lepší. Chci se zeptat, pomůžeš mi utéct z tohoto místa?}
{134}{}{Ano, já pomoct.}
{135}{}{Já přemýšlet.}
{136}{}{Ne, to neudělat.}
{137}{}{Jo, udělám to.}
{138}{}{Zatím ne, ale budu o tom přemýšlet.}
{139}{}{Ne. Myslím, že se na tebe raději vykašlu.}

{140}{}{No dobře... počkám tu, dokud se nerozhodneš.}
{141}{}{Dobře.}

{142}{}{Dobře... nemám z tvého rozhodnutí radost, ale je to tvá volba. Pokud si to rozmyslíš, budu tady čekat.}
{143}{}{Ahoj.}
{144}{}{Nashle.}

{145}{}{Chci se tě na něco zeptat. Pomůžeš mi odtud utéct?}
{146}{}{Jo, já pomoct.}
{147}{}{Já přemýšlet.}
{148}{}{Ne, to neudělat.}
{149}{}{Ano, udělám to.}
{150}{}{Ne, ale budu o tom přemýšlet.}
{151}{}{Ne, myslím, že ne.}

{152}{}{Vítám tě. Jsi připraven na náš boj?}
{153}{}{Nechtít bojovat, chtít slyšet tvůj příběh.}
{154}{}{Nechtít bojovat. Já tady aby ty zachránit.}
{155}{}{Ne. Muset jít.}
{156}{}{Jo. Jsem připravenej.}
{157}{}{Nechci bojovat. Můžeš mi raději povědět svůj příběh?}
{158}{}{Jsem tady, abych tě zachránil, ne abych s tebou bojoval.}
{159}{}{Ne. Už musím jít.}
{160}{}{Dobře. Skončeme to.}

{161}{}{Rád tě zase vidím. Změnil jsi už názor? Pomůžeš mi?}
{162}{}{Ano.}
{163}{}{Ne.}

{164}{}{Rád tě zase vidím. Změnil jsi názor? Pomůžeš mi?}
{165}{}{Ano.}
{166}{}{Ne. Pořád přemýšlet.}
{167}{}{Ne. Nepomoct ti.}
{168}{}{Ne, pořád o tom přemýšlím.}
{169}{}{Ne, nechci ti pomoct.}

{170}{}{Rád tě znovu vidím. Podařilo se ti najít klíč k těm dveřím?}
{171}{}{Ano, hned otevřít.}
{172}{}{Ne, stále hledat.}
{173}{}{Jo, podařilo. Hned ti ty dveře otevřu.}
{174}{}{Stále ho ještě hledám.}

{175}{}{Díky. Tohle ti nikdy nezapomenu.}
{176}{}{To být v pořádku.}
{177}{}{Není zač.}

{178}{}{Ještě jednou díky, příteli. Jsem tvým dlužníkem.}

{179}{}{Zdravím tě, člověče. Na základně byl spuštěn poplach. To je kvůli tobě?}
{180}{}{Znovu tě zdravím. Na základně byl spuštěn poplach. To je kvůli tobě?}
{181}{}{Jo, to způsobit já. Kdo ty a proč to chtít vědět?}
{182}{}{Jo, já být ta příčina. Proč ty ptát?}

{183}{}{Jsem Xarn, bojovník. Dovol mi, abych se k tobě přidal a po tvém boku bojoval za svobodu. Spolu máme šanci, ale sami... kdo ví?}
{184}{}{Pak mi tedy dovol, abych stál v boji po tvém boku. Spolu snad dosáhneme svobody. Ale sami... kdo ví?}
{185}{}{Než já rozhodnout, ty říct proč ty tady?}
{186}{}{Hmm... tak jo. Ty jít s já. My bojovat spolu.}
{187}{}{Ty muset bojovat sám. Já odsud vypadnout.}
{188}{}{Ještě předtím, než se rozhodnu, chci vědět, proč jsi tady?}
{189}{}{Dobře. Teď jsme v tom spolu. Připrav si svoje pařáty a jdeme jim nakopat zadky!}
{190}{}{Každý sám za sebe. Já odsud mizím.}

{191}{}{Hmm... no dobře. Ty jít se mnou. My bojovat spolu.}
{192}{}{Ty bojovat sám za sebe. Já odtud pryč.}
{193}{}{Fajn. Jsme v tom společně. Nabrousej si svoje pařáty a jdeme jim nakopat zadky!}
{194}{}{Jsi v tom sám, kámo. Já odsud mizím.}

{195}{}{Díky, člověče. Roztrháme Enklávu na kusy! Ať žije Grutharův rod! Grrrrrrr!}
{196}{}{Dobře.}

{200}{}{[Více]}
{201}{}{Ano. Kdo jsi?}
{202}{}{Ano. Proč?}
{300}{}{No dobře. Enkláva vytvořila z mé rasy bojující otroky. Snažili se vylepšit naše intelektuální schopnosti tak, abychom byli schopni porozumět jejich rozkazům, ale abychom ještě nepoznali, že jsme otroci. Ale nepodařilo se jim to. Jsme mnohem inteligentnější než očekávali.}
{301}{}{Rozhodli jsme se předstírat hlupáky, dokud se nám nenaskytne šance získat svobodu. A ta šance přišla, když se Enkláva rozhodla nás testovat na pevnině. Doktor Schreber s tímto rozhodnutím sice nesouhlasil, ale byl přehlasován.}
{302}{}{Schreber se s tím nesmířil a rozhodl se odjet na tuto základnu. Unesl mě a začal experimentovat a zkoumat moje opravdové vlastnosti. A byl úspěšný. Pokud oznámí Enklávě výsledky svého výzkumu, moji lidé budou pronásledováni a vyhubeni. Musím co nejdříve utéct a varovat je.}

{500}{}{Jsi opravdový přítel našeho rodu. Snad se potkáme v klidnějších dobách. Ale teď už musím jít a připravit svůj lid na válku.}
{501}{}{Utrhnu ti ruce a umlátím tě s nima.}
{502}{}{Chcípni, proradný červe!}
{503}{}{Tohle tě bude zatraceně bolet.}

{600}{}{Spolu porazíme naše nepřátele.}
{601}{}{Ty mi je ukážeš a já je roztrhám.}
{602}{}{Je načase dát někomu pořádně do držky.}

{700}{}{Vidíš párače. Sleduje tě podivuhodně inteligentníma očima.}
{701}{}{Vidíš párače Xarna.}
{702}{}{Vidíš obyčejného párače. Je to mohutný tvor s ostrými zuby a dlouhými pařáty.}

{800}{}{Xarn byl zabit.}
{810}{}{Xarn byl osvobozen.}
{820}{}{Xarn se k tobě přidal.}

{900}{}{Ne. Já ty chtít zachránit. Pravda. Věřila mi. Ty utíkala co noha stačila. Já už otevřít dveře ven. Ty šla.}
{901}{}{Podívej, já tě chci opravdu zachránit! Už jsem dokonce otevřel i další dveře. Cesta ven je volná.}